Hur mycket är klockan nu?
-Älskling, hur sena är vi? -Herregud...
Där ser man...
Chefen för riksmordkommissionen! Vad har jag gjort?
Trevligt att se dig igen, Christer.
-God dag, Helena. -God dag, Sebastian. - God dag, Gunnel.
Förbaskat tråkigt med bröllopet, va? Tänk på mig.
Var ska jag hitta en lika duktig sekreterare som Anneli?
Kom.
-Vem är det där? -Dina Richardson.
Va? Sist jag såg henne hade hon flätor och finnar i ansiktet.
-Mamma... -Jag har inte sagt nåt.
-Hon har gått hushållsskola. -Mamma.
-Hej! Puck Ekstedt. -Helena Wijk. Christers mamma.
-Jag har hört mycket om dig. -God dag, Helena.
-Har det hänt nåt? -Vi fick punktering.
-Puck menar en riktig punktering. -Vad annars?
En punktering kan betyda så mycket i Christers värld.
De är nyförlovade...
-Här blir väl bra? -Det blir perfekt att gifta sig här.
Brudens mor och styvfar. Gretel och Egon.
Tack för att ni har kommit hit.
Dessvärre har min trolovade inte haft den goda smaken att göra detsamma.
Det blir inget bröllop.
-Vad kan ha hänt? -När såg ni henne senast?
-Hon skulle till frissan vid tolv igår. -Sen dess har vi inte sett henne.
Hon skulle sova hos sin väninna. Sista kvällen i frihet.
Det är inte så ovanligt att brud eller brudgum inte dyker upp.
Skulle hon ångrat sig i sista sekund? Det låter verkligen inte som Anneli.
-Var hon sig lik igår? -Ja. Lite nervös och dämpad.
Var kan hon vara nånstans?
-Vilken skandal! -Vad tror du har hänt?
Jag hörde att Gretel tvingade sin dotter att gifta sig.
Jag såg Anneli springa från Sebastian Petterssons hus igår.
Christer verkar bli kvar. Ska vi åka hem så länge?
Så bra, här kommer Dina. Hon vet nog var Anneli är.
Du är inte klok. Igår trodde du att jag ljög.
Jag sprang på Anneli vid tretiden igår. Hon skulle titta på brudbuketten.
Det var en order från Joakim.
-Joakim vill att jag godkänner den. -Varför då?
Vad är det?
Vi drömde om fantastiska bröllop.
Ja. Och nu har din dröm gått i uppfyllelse. Du ska vara glad.
-Ja. Vänta här. -Varför då?
Jag lovade att titta på buketten ensam.
Det var värst. Nåja, jag tål ändå inte Fanny Falkman.
-Ja? -Var är Anneli?
Anneli? Hon är inte här.
-Men hon gick ju just in här. -Hon har inte varit här överhuvudtaget.
-Hon ljög, naturligtvis. -Frågan är varför?
Fanny kanske har köttätande växter.
Man kunde tro att det här inte bekommer dig det minsta.
Du är Annelis vän. Du vet var hon är.
Ja, nån vet det i alla fall.
-Otur att syrrans ungar fick röda hund. -Jag vågar inte vara där.
Man ska vara försiktig i vuxen ålder.
Assar! Hej.
-Hej. Vad snällt att vi får bo här. -Självklart.
Hade inte Joakim Kruse hyrt övervåningen hade ni fått bo där.
Han har köpt ett gods till sig och Anneli som renoveras.
-Känner du Anneli väl? -Hon är min guddotter.
Jag trodde att jag kände henne väl. Varsågod.
Ditt rum ligger lite längre bort, Puck. Jag kan visa dig.
-Tänk om hon visste att vi bor ihop. -I syndens näste.
-Bröllopsmiddagen blir av, i alla fall. -Va?
Folk hade rest hit och maten var beställd, så...
-Behöver du hjälp att byta skjorta? -Nej... Hur så?
I går rusade Anneli från Sebastian Petterssons hus, helt förstörd.
-Det är andra gången jag hör det. -Det är Skoga.
-Här vet alla allt. -Och lite till.
Hon kanske var ledsen över att sluta jobbet hos Sebastian Pettersson.
-Varför slutade hon då? -Hon skulle ju gifta sig.
Kan jag få en?
Vem pratar Dina Richardson med?
-Kan det vara Lars-Ove Larsson? -Jaha...
-Är de ett par? -Ingen aning.
-Du får väl fråga. -Det kanske jag gör.
-Vad tänker du på? -Vad tror du?
-Anneli, såklart. -Jag också.
-Jag går hem. -Jag följer med.
Nej.
-Jag kan ju inte sitta kvar ensam. -Det var väl satan! Gör vad du vill.
Lars-Ove!
Kom, sätt dig hos oss.
-Dina Richardson. -Puck Ekstedt.
-Snart Bure. -Jaha. Vad roligt.
I tonåren drömde Anneli och jag om att gifta oss med Christer och Eje.
-Jaså. Vi som inte ens såg åt er. -Helt ofattbart.
Vem skulle ha vem då?
-Jag skulle ha Eje, så klart. -Oj!
Se där, ja.
-Skål. -Skål.
Det måste vara svårt att vara Annelis vän nu.
Ja. Jag känner mig helt förvirrad.
-Verkade hon lycklig inför bröllopet? -Ja, det trodde jag.
-Finns det ingen annan man? -Tror inte det. Hon var hemlig av sig.
-Tog hon honom för pengarna? -Nej, absolut inte.
Anneli bryr sig inte om pengar. Hon är lite bättre än vi vanliga dödliga.
Det finns inget som säger att hon försvann frivilligt.
-Då blir det väl barn nästa år? -Ja, förhoppningsvis.
Jag ska doktorera först.
Doktorera? Varför det?
Jag vill besvara frågor som ingen annan besvarat. Jag vill inte göra nåt annat.
Det låter ju kul.
-Samma skäl som fick mig att bli polis. -Jag gillar poliser.
-Vad säger du? Vi kanske ska gå hem. -God natt.
-Jag har ljugit för dig. -Jaha.
Det var Anneli som skulle ha haft Eje.
Varför har du inte gift dig?
Jag har inte hittat den rätta, antar jag.
Och du?
Den dystra sanningen är att ingen vill ha mig.
Det kan jag inte tänka mig.
DÖRREN KNARRAR
-Sovit gott? -Ja.
Jag hörde ytterdörren för en timme sen.
Då sov jag som en stock.
-Fick du veta nåt mer om Anneli? -Nej.
Förmodligen ändrade hon sig bara.
-Varför svarar man ja på ett frieri då? -Det är inte så enkelt.
Hon kanske insåg att hon inte var redo för "tills döden skiljer oss åt"?
Märkligt att det var så lite blod.
Kniven måste ha suttit kvar länge innan den drogs ut.
-Vet vi att det var en kniv? -Troligen.
-Kan hon ha mördats i fredags? -Nej, för högst fyra timmar sen.
Om det skedde här borde rimligtvis nån ha sett eller hört nåt.
Det finns varken släp- eller hjulspår. Vi måste hitta kniven.
Jag ska se till att grabbarna letar bakom varje grässtrå.
Hörde ni nånting under natten?
Gretel sover tungt, men jag är väldigt lättväckt.
Hade det... Hade det varit i närheten... Hade det hänt nära...
-Då hade jag absolut vaknat. -Och du? Hörde du nåt?
-Jag börjar klockan sju. Jag kom just. -Elvira kan ta ledigt idag.
Nej, nej. Det finns massor att göra.
Anneli var i livet framåt morgon- timmarna. Hon kanske sökte upp dig.
Så du tror att jag stack kniven i henne i riksmordkommissionschefens hus?
Nu får du ursäkta, Joakim.
Men varför du hade vit slips redan innan polisen berättade vad som hänt?
Visste du att hon var död i morse?
Jag tyckte vit slips var passande för den som blivit lämnad av sin fästmö.
-Var det nåt mer? -Inte just nu.
Så bra.
Jag visste inte att man kunde bli så fäst vid nån som inte är...
...ens eget barn.
Känner ni igen den här?
Ja. Den satt på nyckeln till kontoret.
-Vilket kontor? -Sebastian Petterssons.
Vad är det frågan om?
Vi har hittat Anneli. Mördad.
-Du driver med mig. -Dessvärre inte.
-Hur sov ni i natt? -Lägg dig, Gunnel. Jag tar hand om det.
-Vad antyder du? -lnget.
-Har ni sett eller hört nåt? -Nej, vi sov som två fromma lamm.
-Vi hittade den här i Annelis väska. -Vad är det?
Nyckelringen till kontoret. Var hon här i fredags för att lämna nycklarna?
-Nej, det tror jag inte. -Vad gjorde hon här i fredags vid ett?
-Jag var inte hemma. -Hon sågs springa gråtande härifrån.
Jaså? Och Skoga har världsrekordet i skvaller.
Jag måste ta hand om min hustru.
Hej!
-Kan vi gå in? -Ja.
-Har du nån som kan bo hos dig? -Jag klarar mig.
Jag ångrar inte det som hände igår, men...
...som saker och ting ser ut nu...
Jag har hand om en mordutredning och du ingår i den.
Jag förstår. Kan du gå nu? Jag vill gärna vara ensam.
Är det sant det du sa om Anneli och Fanny Falkmans blomsterhandel?
-Att hon gick in och försvann? -Ja.
Jaha. Då så.
Fröken Falkman, det är Christer Wijk.
Lars-Ove, det är bara jag.
Åh!
Tack, älskling. Hur går det där inne?
Helena ordnar mat åt dem. Vad snällt av dig att hjälpa till.
-Hur gör vi nu? -Jag hämtar klänningen så du kan prova.
Kan vi planera bröllop efter det som har hänt?
Inget blir ju bättre av att vi väntar.
Om vi inte träffar prästen och ordnar menyn nu, när ska vi annars göra det?
Du har rätt.
Vänta, du tappade nåt.
-Tack. -Kom, vi hjälps åt.
-Har du varit länge hos familjen? -Sen i julas.
Så du känner dem väl. Är de snälla mot dig?
-Ja. Fast fru Ström blir lätt upprörd. -På Anneli också?
-Vad är det? -Jag vet att jag stängde dörren.
Jag har inte tvättat på flera dagar.
DÖRREN SLÅR IGEN
Fru Ström kommer att bli så arg, men jag stänger alltid kranarna.
Nån annan måste ha varit här.
Jag tvättade den sist.
Den hängde på tork där.
Du ska nog vänta med att tvätta. Jag ska ringa polisen.
-Jag tror att det är Joakim Kruse. -Varför då?
Han är så konstig.
Han var i tobaksaffären samtidigt som Anneli var i blomsterhandeln.
-Varför är det misstänkt? -Butikerna ligger vägg i vägg.
-Det är stängt på söndagar. -Tur att du var här, då.
Jag vet inget om Anneli Hassels död.
-Vem säger att hon är död? -Hela stan pratar om det.
Enligt Dina Richardson gick Anneli in här och sen försvann hon spårlöst.
Antingen har tösen vild fantasi eller så ljuger hon.
Anneli skulle komma förbi och godkänna buketten, men hon kom aldrig.
Vilka visste om att det var liljekonvaljer i buketten?
Direktör Kruse var noga med att hålla det hemligt. Det var han och jag-
-och Dina, för hon såg buketten när hon kom in.
-Anneli gick in hit kvart i tre. -Då band jag nejlikor på lagret.
Varsågod och titta, kommissarien.
-Är det dörren till bakgården? -Ja, så jag borde väl ha sett henne?
-Var kommer du ifrån? -Tobakshandeln.
Joakim köpte cigarrer där strax före tre i fredags.
Tobakshandlaren gick ut, så Joakim var ensam samtidigt som Anneli försvann.
Och där...
-...sitter tant Eriksson. -Hon bevakar gården som en berguv.
-Är det inte häradshövding Wijks pojke? -God dag.
Titta, och en liten fru har han visst skaffat sig.
-Puck. Sitter ni skönt här ute? -Ja.
Här sitter jag vareviga dag när temperaturen tillåter.
-I fredags också? -Ja. Det är trevligt att titta på folk.
Var Anneli Hassel här i fredags?
Nej. Henne såg jag inte, tyvärr. Stackars barn.
Var det nån annan som kom ut från Falkmans bakdörr?
Tant får ursäkta. Det kanske är svårt att se så långt?
Jag ser bra, jag!
Jodå...
Han öppnade dörren så försiktigt och smet iväg som en strykrädd hund.
Han hälsade inte ens.
Men vad hjälpte det? Jag känner igen honom både framifrån och bakifrån.
Vem då?
-Kan vi talas vid nere på stationen? -Varför då? Jag har inte tid.
Jag vill prata om dina besök i Falkmans blomsterhandel.
Men du kanske hellre pratar här?
Aj!
Jag har aldrig blivit så chikanerad. Jag frågar bara, med vilken rätt?
Ja, alltså... Vad gör jag här egentligen?
Att ljuga i en mordutredning är mycket allvarligt.
-Hur mår Sebastian? -Han...
...kämpar för sitt liv.
Vad är det med Sebastian? Snälla, berätta vad som har hänt.
Vad gjorde Sebastian i blomsterhandeln i fredags eftermiddag?
Tala sanning, annars anhåller jag er båda och offentliggör det.
Nej!
Sebastian var alltså i blomsterhandeln när Anneli kom dit?
Ja.
-Är det du? -En fin affär är äntligen i hamn.
-Tänk om nån ser! -Ja, tänk om nån ser.
-Min stora, stygga pojke. -Min lilla blomsterflicka.
Florist.
Ni förstår väl vilken skandal det skulle bli om det kom ut.
Jag tänkte bara stänga om oss ett par sekunder.
Hur det nu var så kanske det blev...tio minuter.
Nej...
Anneli sprang ut på bakgården.
När Dina kom ville jag bara ha iväg henne så fort som möjligt-
-så att Sebastian skulle hinna ut.
Så du ljög?
Ja.
Sebastian fick en känning av hjärtat, men det är ingen fara med honom.
-Måste min fru få veta det här? -Det är inte min sak att upplysa henne.
Men vi bor i Skoga.
Jag var inte helt sanningsenlig i morse.
Jag kvistade faktiskt ut till Fanny i natt.
Jag gick väl hemåt vid halv fyra-tiden.
-Såg du Anneli? -Nej.
Men jag såg en vit väska vid strandkanten.
-Jag blev nyfiken och kikade i den. -Ja?
Överst, insvept i en regnhuva...
...låg en bukett liljekonvaljer.
Så nån la blommorna i händerna på Anneli när hon redan var död?
-Låg regnhuvan i väskan? -Nej, bara regnkappan.
Vart har den tagit vägen? Handduken är skickad på analys.
Vart tog Anneli vägen efter blomsterhandeln?
Vi har knackat dörr. Ingen har sett henne.
Nån måste ha sett henne.
Du ser helt fantastisk ut. Den behöver bara sys in lite.
Och så kapar vi den ovanför knäna, vad tror du om det?
-Mm... -Det blir nog snyggt.
-Hallå? Var är du nånstans? -Förlåt, jag tänkte på Anneli. Förlåt.
Jag vet.
-Du ser helt fantastisk ut. -Tack.
-Har du nån på rummet? -Nej.
-Det där är Joakims dörr. -Är du säker?
-Då var det inte du. -Vad då?
Som kom hem halv fem på lördagsmorgonen.
Kruse! Vänta!
Varför såg tant Eriksson Sebastian men inte Anneli? Är inte det konstigt?
Jag vet inte. Ska vi bestämma att du har mammas brudklänning?
Jag går till sömmerskan på en gång. Hjälp mig av med den.
-Sen Eje. Hjälp mig nu. -Snälla...
-Men se lilla fru Wijk. -Jag är faktiskt inte...
Jag hoppas att han är snäll mot dig.
Min man...
Han var väldigt charmerande. Innan vi gifte oss.
När han hade fått mig på kroken blev han som förbytt.
Nej. Inte kom du hit för att tala om det.
Jag ville fråga en sak.
Var det före eller efter regnskuren ni såg Sebastian Pettersson?
Det var efter. Han lyfte inte på hatten ens.
Men ni måste ha blivit våt i regnet?
Nej, jag sprang in när det började regna.
Men sen blev himlen blå och fin och då gick jag ut igen.
Anneli kanske sprang förbi när ni var inne?
Jo, men...
Men det var en störtskur. Hon skulle ha blivit genomblöt.
Tack, tant Eriksson.
Hör du, lilla vännen. Du glömde...
Jobbade du i fredags när Anneli försvann?
-Ja, och jag har inte sett henne. -Är du säker?
-Ja. Henne tittar man ju gärna på. -Minns du att det kom en regnskur?
Ja, och vi fick stänga dörren. Förra veckan var det en dam som halkade.
Jag förstår. Såg du om nån kom springande i en regnkappa från valvet?
Skulle det varit Anneli? I så fall klev hon in i en bil där nere.
-Vet du vad det var för bil? -En röd Opel Rekord.
Bra bil för pengarna. Lars-Ove Larssons kärra.
God dag.
-Så det är du? -Vart är du på väg?
-Det har du inte med att göra. -Du tog visst en promenad i går morse.
-Varför sa du inget? -Ingen frågade.
-Träffade du Anneli? -Nej.
Du var i tobaksaffären samtidigt som hon var i blomsterbutiken.
Jag skulle köpa cigarrer åt min far. Sen kom en skur och jag sprang iväg.
-Varför liljekonvaljer? -Varför inte?
Varför skulle hon godkänna buketten?
Kan man nånsin lita på nånting gällande en kvinna?
Ena dagen kysser hon en, nästa rymmer hon från sitt bröllop.
-Som konsekvens blev hon mördad. -Av dig.
Jag skulle ingå äktenskap med Anneli.
Lars-Ove Larsson har varit besatt av Anneli i över tjugo år.
Det tycks inte intressera polisen.
SMÄLLANDE LJUD
Vad gör du här?
-Vad gör du? -Du har en del att förklara.
-Hon slog mig i huvudet. -Du hotade mig.
Vart körde du Anneli i fredags? Vittnen såg henne kliva in i din bil.
Det var helt oplanerat. Jag hade varit och rakat mig.
-Lars-Ove! Vill du hjälpa mig? -Visst.
Kan du köra ut mig till Hammarby för att hämta björkris till kyrkan?
Kommer du ihåg när vi var små och delade hemligheter med varandra?
-Vi lovade att inte berätta för andra. -Ja.
-Kan jag fortfarande lita på dig? -Självklart.
Då vill jag att du inte berättar om den här bilfärden. Aldrig, oavsett vad.
Jag hämtade björkris.
När jag kom tillbaka till bilen.. . hittade jag den här.
"Leta inte efter mig, jag tar mig hem på egen hand. Kom ihåg att du svor."
Det är därför jag inte har sagt nåt.
-God afton. -Har ni fått veta nåt?
Anneli försvann i Hammarbyskogen.
-Hon bad Lars-Ove köra henne. -Varför det?
-Brukade hon vara där? -Ingen aning.
Det kan inte stämma. Hon har aldrig sagt nåt till mig om Hammarbyskogen.
Vad säger du, Egon? Det var dig hon anförtrodde sig åt.
Jag förstår inte. Skulle Lars-Ove ha släppt av henne och sen åkt hem?
Hon skickade iväg honom på ett ärende och försvann.
Högst osannolikt. Det låter inte som Anneli.
En förklaring kan jag tänka mig. Romantiskt möte med hemlig älskare.
-Kung Liljekonvalje av dungen. -Förlåt?
-Har ni varit ute i skogen än? -Jag åker dit i morgon bitti.
Det är visst rena urskogen där ute. Mörkt och ensligt.
Där bor väl inte en levande själ.
-Eje, jag går. -Nej. Jag litar inte på dig.
-Vad har du gjort nu? -Hon har glömt mors brudklänning.
-Jag sa att jag springer dit. -Jag hämtar den.
Jag vill inte riskera att du tappar bort den på vägen.
Lite frisk luft, kanske?
-Vad gjorde Anneli här ute? -Jag vet inte.
-Bor det nån här ute? -Det verkar så.
Han har varit död ett tag. Vi får ta hit tekniker.
Så det är här hon har varit.
Var det frivilligt eller mot hennes vilja?
"Kung Liljekonvalje är vit som snö".
"Nu sörjer unga kungen prinsessan Liljekonvaljemö".
-Gustaf Fröding. -Joakim sa nåt om kung Liljekonvalje.
Tror du att han visste att hon hade varit här?
-Vad hette han? -Mats Norrgård.
Konstnär och fotograf. Mamma har nåt av honom.
Du...
"Anneli! Du svarade inte på mina brev. Jag är en dåre som försöker igen"-
-"men jag har lidit och längtat så".
"Nu när jag äntligen är fri vill jag säga att jag älskar dig."
"Jag finns i stugan från fredag. Om du åter svarar med tystnad"-
-"vet jag vad jag har att rätta mig efter. Mats"
-Stackars flicka. -Det är stämplat i Paris.
-Bodde han där? -Varför besvarade hon inte breven?
-Hon hade förlovat sig med Joakim. -Och så skickar han ett tredje?
-Varför tog hon med det hit? -För att ingen hemma skulle se det.
Hon kommer för att göra slut.
Han hindrar henne från att hinna till bröllopet.
När hon rymmer sätter han efter och dödar henne.
-Sen tar han livet av sig i förtvivlan. -Ja.
Konstnärer...
Regnhuvan...
Norrgård tog med sig den efter att han satte buketten i händerna på liket.
Vi har hittat vår man.
Du såg bilderna. Såg det ut som en olycklig kvinna?
-De kanske hade ett förhållande. -Och nån kom på dem.
-Var har du varit? -Jag och Christer var i Hammarbyskogen.
-Vad skönt! Låg den kvar? -Varför åkte ni ut i skogen?
Du ville ju inte att jag skulle hämta klänningen.
-Så du följde med Christer i stället? -Ja, Eje.
Varför glömmer man sin brudklänning på stan?
För att man är glömsk och slarvig.
Förlåt.
Hittade ni nåt i skogen?
-Smakar det bra? -Ja, det är stek.
-Slå dig ner. -Gör det nåt att jag röker?
-Ja, jag sitter och äter. -Tack.
"Kung Liljekonvalje av dungen". Varför citerade du Fröding i går?
Är det ett brott?
Visste du att Anneli hade haft en älskare, Mats Norrgård?
Jaha, var det så han hette?
Han hittades hängd i ett träd i Hammarbyskogen.
Under hans döda kropp blommade liljekonvaljer. Det kanske du visste.
Ät, maten kallnar.
Jag har tappat aptiten.
-Tänk, Mats Norrgård... -Ja.
Han flyttade till Paris för fem år sen med sin fru. Hon dog i cancer.
Jag har älskat tavlan, men jag kan inte ha en mördares konst på väggen.
-Om det nu är han. -Så tragiskt att döda nån av kärlek.
Lilla Anneli...
Usch, vad tomt och fult det blev. Jag sätter upp nåt av mitt eget.
-Målar du? -Jag målade som ung.
-Jag drömde om Paris. -Varför slutade du?
Jag gifte mig. Du kommer att förstå när du blir gift.
Hälsa Dagmar att köttbullarna var fantastiska.
Kommer det här från dig? Vad då, "brudmordet löst"?
Journalisterna visste redan. Jag ville få slut på ryktena.
-Du skulle ha väntat på obduktionen. -De är ju inte ens färdiga med Anneli!
-Allt pekar på Norrgård. -Fallet är inte löst.
Krångla inte till det! I Stockholm är det komplicerat, men inte här i Skoga.
Vissa frågor förblir nog obesvarade, som i alla mord och familjetragedier.
Christer. Christer!
Det blir utmärkt. Klockan fyra. Tack så mycket, pastor Boström.
Tack.
-Prästen kan träffa oss i dag. -Vad bra...
-Ja. Om du nu vill gifta dig med mig. -Varför säger du så?
-Vad är det? -Det är för många varför.
Varför sa Anneli ja till Joakim om hon älskade Norrgård?
Det kunde inte bli nåt. Han var gift.
Det spelar väl ingen roll. De älskade varandra.
Men varför besvarade hon inte breven?
Norrgård mördade Anneli av svartsjuka och lämnade buketten på liket.
-Varför tar han regnhuvan till stugan? -Han la kniven i den.
-Var är kniven? -Han kastade den.
Då kastade han väl regnhuvan också.
-Varför sprang Anneli från Sebastian? -Jag vet inte.
-Mamma har hängt upp en av sina egna. -Den är fin.
Ja, hon var begåvad. Sen kom pappa och förstörde allt.
-Ja, och du. -Ja.
Syrran har hört att Sebastians ekonomi är i gungning.
Du vet ju hur folk pratar här.
-Jag söker Sebastian. Är han hemma? -Ett ögonblick.
Gratulerar till framgångarna! Skönt att ni löste det snabbt. Det är tragiskt.
Tyvärr är några saker oklara. Var höll du till i fredags vid ettsnåret?
-Få se nu... -Du var ju faktiskt hemma.
Du satt i ett möte med Egon Ström.
På så vis.
Jag måste ha blandat ihop dagarna.
Anneli sågs springa härifrån gråtande då. Det måste finnas ett samband.
-Men varför kom hon inte och hälsade? -Vad pratade du och Egon om?
Inget konstigt. Vi har lite skogsaffärer ihop, han och jag.
Talade ni om nåt som kan ha gjort henne upprörd?
Nej... Inte vad jag kan påminna mig.
-Var det nåt mer? -Nej, inte för tillfället.
-Jag kan ta med dem. -Jag delar inte ut till utomstående.
-Nähä. Kände du Anneli Hassel? -Ja, vi gick i samma klass.
-Jag såg henne i fredags. -Hon fick brev med franska frimärken.
-Det är konfidentiellt. -Nähä.
Hur kan det gå rykten om att hon brevväxlade med en fransman?
Anneli fick två brev till från samma avsändare. Minns du när?
Det är konfidentiellt.
-Polisen får reda ut ryktena. -Vänta...
Det kom ett i mars och ett i påskas. Franska frimärken... Man noterar sånt.
-Är du säker? -Ja.
Lika säker som på att jag aldrig mer ska berätta nåt för min fästmö.
Tack.
-Jag stötte ihop med brevbäraren. -Tack, kära vän.
Vi får så mycket brev. Brev, brev, brev...
Människor är verkligen snälla. Det är de.
-Visste ni att Mats Norrgård skrev? -Ja, polisen sa det.
Han lurade ut henne till den hemska stugan.
Hon kan ha följt med frivilligt. Berättade hon inget om honom?
Anneli var inte så...
Hur ska jag säga? Förtrogen med mig.
Hon fick två brev till under våren som hon inte svarade på.
Det vet jag ingenting om.
Nej. Adjö, då.
-Jag ber dig! Lyssna på mig. -Det var ett förbannat tjat.
-Jag har bestämt mig. -Du gör ett stort misstag.
-Det tror jag inte. -Vänta! Aj...
Jag trodde att det skulle bli lättare när mördaren var funnen, men... Nej.
Du och Sebastian har visst skogsaffärer ihop.
-Ni hade ett affärsmöte i fredags. -Fredags?
-Det har Sebastian uppgett. -Var det då?
Jo, det stämmer nog! Mellan tolv och ett.
Anneli var där. Hon hörde ert samtal och sprang gråtande därifrån.
Vad pratade ni om?
Om hon hörde nåt, tror jag inte att hon begrepp ett dugg.
-Är skogsaffärer svåra att förstå? -Det vill jag nog påstå.
Du är förvisso trevlig, Christer, men det här börjar låta som ett förhör?
-Är det det? -Förlåt, det är en yrkesskada.
-Det var väl Norrgård? -Egon!
Nån ringde och sa att obduktionen är klar. Vi kan begrava Anneli.
Det kanske är lika bra att göra det nu, eftersom vi har så mycket kaffebröd.
Älskling, vi gör precis som du vill!
Docent Ahlgren? Det är Christer Wijk.
Jag hörde att Anneli Hassels obduktion var färdig.
Jag förstår. Kan du säga nånting om Mats Norrgård redan nu?
-Vad sa obducenten? -Tjuvlyssnar du?
Nej, du pratade och jag råkade höra.
Ja. Norrgård var nog död innan han hängdes.
-Då har vi en dubbelmördare. -Fortfarande på fri fot.
-Jag måste ha tag i Leo. -Jag kör. Jag ska möta Eje vid kyrkan.
Ska ni ner till stan? Jag också.
Jag är så lättad att ni tog mördaren.
Jag såg nämligen Anneli hos Lars-Ove på mordnatten.
Sätt dig. Sätt dig!
-Vad gör du? -Vad gjorde Anneli här i lördags?
-Hon var inte här. -Dina sa att hon såg henne här.
Mordet är löst. Vad spelar det för roll?
Norrgård blev mördad. Annelis mördare går lös.
Christer.
Det ser ut som linan som Norrgård hängdes med.
-Vad gör du?! -Håll käften!
-Släpp! -Varför försöker du sätta dit mig?
Norrgård hängdes med tvättlina. Varför har du samma lina i din bil?
Nån försöker sätta dit mig.
Jag är trött på att ni ljuger! Vad hände natten när Anneli dog?
-Du sa ju att du såg dem. -Jag var orolig och gick till Lars-Ove.
-Vad var klockan då? -Det var strax efter att du gick.
-Vad hände när du kom dit? -När jag såg henne gick jag hem.
Varför då? Ni var ju bästa vänner.
Lars-Ove älskade Anneli. Jag trodde hon stack från bröllopet för hans skull.
Sen när man hittade henne död... Jag trodde att han var inblandad.
-Varför berättade du inte för polisen? -Jag hade känslor för Lars-Ove.
Men var inte orolig, det har gått över.
Berätta nu vad som hände bara.
Jag hoppades att det var för min skull som hon inte kom till bröllopet.
Men hon behövde bara nån som lyssnade.
Hon försvann lika plötsligt som hon kom.
-Vad gjorde du i går natt? -Jag sov.
-Satt nycklarna i bilen? -Nej, de låg på hyllan.
Påstår du att nån gick in i stugan och tog dem?
Det är lätt att ta sig in, och så hade jag druckit en del.
-Arrestera mig om du inte tror mig. -Det kanske jag gör.
Förlåt att jag inte sa som det var.
-Vill du att jag kör dig hem? -Nej, jag klarar mig.
Vad handlade det där om? Jag såg. Du förhörde henne inte ens.
-Dina har inte mördat Anneli. -Kan du inte sköta ditt jobb?
-Vad snackar du om? -Varför har hon inte sagt nåt förut?
Hon har motiv: svartsjuka. Tänk om Anneli träffade henne efter Lars-Ove...
Tror du att Dina är kapabel att strypa Mats och hänga honom i ett träd?
Tror du det?
Har inte du en blivande man som väntar på dig i kyrkan?
-Förlåt, Eje! Jag vet inte... -Jag sa hur vi tänker oss ceremonin.
-Eftersom du inte kom bestämdes inget. -Jag och Christer...
-Lars-Ove och Dina... -Nu förbereder de Annelis begravning.
Vi får komma tillbaka om det är aktuellt.
-Det är klart! -Är det?
Är det?
Jag tror faktiskt inte att det är det.
Hej.
-Vad har hänt? -Nån skar sönder tvättlinan.
Allt mitt rena byke föll ner på marken. Jag fick köpa ny lina och tvätta om.
-När hände det? -I går morse.
Jag hoppas hon inte går för hårt åt Sebastian. Hans fru, så klart!
Skvaller sprider sig som ogräs.
Stackars Sebastian! Först Anneli, och sen hans dåliga affärer.
Firade han inte en affär när han kom till butiken i fredags?
Den gick i stöpet.
En rik man som Joakim Kruse borde inte bry sig om affärer mitt i sorgen.
Är Joakim inblandad i Sebastians affärer?
-Vill du hjälpa till? -En annan gång.
Kommissarien...
Men kära barn!
Kom.
Kom och sätt dig. Hur är det?
Det är Eje. Han kommer aldrig att förlåta mig.
Det är klart att han kommer att förlåta dig.
-Han förtjänar nån bättre. -Struntprat.
Jag har sällan sett två människor som är så rätt för varandra.
Tänk om du hade målat i stället för att gifta dig!
Men det var aldrig nån uppoffring för mig.
Men för mig är det det.
Varför måste jag välja?
-Vad gör du här? -Det är slut.
-Va? -Puck.
-Vad då? -Hon älskar inte mig.
Så det är fritt fram för dig nu.
-Ja, ja. Jag går. -Det finns ingen annan kvinna för mig.
Förstår du vad det innebär?
Förstår du vad det innebär att älska nån?
Ja, det gör jag. Gör du?
Prata med mig om vad som helst, men inte om henne.
All right.
Egon och Sebastian har skogsaffärer ihop.
Joakim gick in med en stor summa pengar.
Men nu har han dragit sig ur igen.
Jag har luskat. De har köpt och sålt skog som inte finns.
-Riktigt fula affärer. -Har Puck en affär?
-Vad är det för jävla fråga? -Du är min bästa vän.
Och du är min.
Ska du ha en öl till?
Två.
All right. - Får jag fyra öl?
Eje.
-Han gick i förväg. -Gjorde han?
Ja.
Låt honom vara lite.
Jag har aldrig sett honom så arg som i går.
Han är nog mer ledsen än arg. Det skulle jag ha varit.
Hur ska man veta att man väljer rätt?
Anneli valde inte rätt.
I sista stund gjorde hon det.
Eje är inte här.
Jag beklagar.
Förlåt, får jag fråga om dina affärer med Sebastian Pettersson?
-Hans ekonomi är visst skraltig. -Det tror jag inte.
Vi rör oss inom samma marknad, men mina inkomster är småpotatis i jämförelse.
Om du ursäktar mig...
GRETEL SNYFTAR
God dag. Jag söker Leo Berggren.
Christer Wijk, då? Det är mycket viktigt.
-Vad händer nu? -Det blir kaffe hos Egon och Gretel.
Välkommen.
-Jag hittar inte Elvira. -Men var är människan?
-Hon dyker nog upp strax. -Var inte orolig, Gretel.
-Puck och jag serverar så länge. -Ni är änglar.
-Välkommen. -Jag beklagar.
-Har du sett Elvira Hansson? -De vet inte var hon är.
Tack.
Hon har sökt dig och mig. Det var viktigt.
-När ringde hon? -Under begravningen.
Jag har fått analysen av handduken från brygghuset.
Den innehöll blod.
Helena!
Jag förstår inte varför Elvira har lagt på den här duken.
-Den är inte ens manglad. -Ingen tänker på det.
Det ser förfärligt ut.
Jag ska räta ut några frågetecken kring Annelis död.
Men, Christer! Det är Annelis minnesstund.
Låt oss minnas henne. - Anneli var på väg till dig för att lämna nycklarna.
Säg vad du och Egon pratade om, annars anhåller jag dig för skumraskaffärer.
Allt kommer att komma fram.
Om det inte vore för Anneli, hade Joakim aldrig investerat.
Och då hade det gått åt skogen för oss.
Åt skogen!
Det höll det på att göra ändå.
Hon hade en gammal förälskelse som hon just höll på att glömma.
Men så i våras dök det upp ett brev från karln i fråga.
Lyckligtvis hade jag hand om posten den dagen.
Sen kom ett brev till. Jag knep det med.
Om Anneli hade läst det brevet hade hon aldrig sagt ja till Joakim Kruse.
Hon gifter sig för min skull.
För att rädda mig.
Visste du att hon sa ja för att rädda sin styvfars ekonomi?
Nej.
Kände du till Mats Norrgård?
Jag visste att hon hade en olycklig kärlek, men hon pratade inte om det.
Hon förknippade honom med liljekonvaljer.
Så brudbuketten var ett slags prov?
Du visste inte att hon hade fått ett brev från Mats Norrgård.
Nej. Men jag förstod det när jag såg liljekonvaljerna i hennes väska.
Du såg henne på lördagsmorgonen när du promenerade.
Hon låg där.
Hon låg där så stilla och vacker... och fridfull.
Och då la du blommorna i hennes händer.
Ja, det var mitt sätt att säga farväl.
Vad sa Anneli sista gången du såg henne?
Har du varit med om att en människa har svikit dig?
Inte vem som helst, utan nån som du har hållit av?
När jag blev det brast allting.
Förutom Joakim återstår Dina, Egon och Gretel.
Anneli gick hem för att göra upp med nån av er.
-Skulle jag...?! -Hon konfronterade dig.
Du planerade nog inte att mörda henne.
Är du helt galen? Förstår du vad det är du står och säger?
Du måste få bort kroppen innan Gretel vaknade.
Du blev rädd att nån skulle se dig, så du lämnade liket på marken-
-och gjorde rent kniven i brygghuset.
Visst. Sen gick jag ut i skogen och hängde upp Norrgård i ett träd.
Ja. Du såg chansen att lägga skulden på honom.
Du stal Lars-Oves bilnycklar och Fannys tvättlina och åkte till Hammarbyskogen.
-Sen var det Elviras tur. -Va? Elvira?
Hon fick inte tag i oss innan hon stötte ihop med dig, Egon.
-Jag måste få prata med herrn. -Vad har hänt?
Elvira!
-Elvira! -Jag letar rätt på henne.
Gå ner i brygghuset och leta fram en annan duk.
Blodfläckarna kom från dina kläder som du i all hast gömde i linneförrådet.
-Det är lika bra att du erkänner. -Det skulle väl passa dig fint.
Men du har inga bevis för dina falsarier.
Skulle jag ha dödat Anneli?
Jag älskade Anneli.
Men inte som en far?
Det var därför du tog breven.
Det hade inget med affärerna att göra.
Plötsligt så stod hon bara där...
Varför tog du mina brev?
-Var har du varit? -Jag berättade om honom.
-Du tröstade mig. Jag litade på dig. -Jag skyddade dig.
Det var jag som skyddade dig.
Jag var beredd att gifta mig med en man som jag inte älskar för att rädda dig!
För att du älskar mig, precis som jag älskar dig.
Du äcklar mig! Jag kommer inte tillbaka så länge du bor här...
Vad gör du? Släpp mig!
Tyst!
Nej!
ANNELI STÖNAR
Jag är så ledsen, Eje.
Men jag kan inte gifta mig med dig.
Jag kan inte ge upp mina drömmar och mina studier.
Jag ska doktorera, och jag hatar att tvätta, laga mat och stryka.
Jag vet inte ens om jag vill ha barn.
Jag älskar dig...
...men jag vill inte leva som hemmafru.
-Älskar du mig? -Det är klart!
Jag kan bara inte ge upp så många viktiga saker.
Men då gör vi på nåt annat sätt. Vi behöver inte vara som alla andra.
Vi gör det på vårt sätt. Om du vill doktorera, så ska du göra det.
Men du vill väl ha barn? Och vem ska sköta hushållet?
Jag vill gifta mig med dig för att jag älskar dig.
Allt det andra, det löser vi.
Vi löser det tillsammans.
Dessutom - tror du att jag skulle släppa in dig i vårt kök?
Hellre går jag ut och äter varje kväll.
Hur går det?
Det går bra.
-Har ni fått...punktering? -Ja, precis. Punktering.
Vi ses, Christer.
Hej då.
Textning: Helen Bergström www.undertext.se